EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Detta har hänt...
Valentine vill använda själssvärdet till att decimera Nedomvärlden.
Han behöver Clary för att aktivera det.
Jag börjar förlora tålamodet.
- Drick, Simon. - Stoppa honom!
Om Jace vidrör svärdet, förgörs det av hans beröring.
- Jaces plan kommer att funka. - Sätt fart.
Det kommer att döda dig!
Han har aktiverat det!
Du injicerade mig inte med demonblod. Det var änglablod.
Du är inte min son. Clary är inte din syster.
Jace! Gör det inte.
Dödsbägaren är nånstans. Bara han vet var.
Du är sårad.
- Du träffade mig inte ens. - Jag menar nedomvärldarna.
Jace, du visste inte.
- Det var inte ditt fel. - Det har jag aldrig påstått.
Orkar du en rond till, eller börjar du bli trött?
Vad ger rent änglablod dig för förmåga?
Vet inte. Frånsett förmågan att aktivera svärdet, -
- är det kanske inget mer.
Clary har förmågan att rita nya runor, -
- så du måste kunna göra nåt särskilt.
Frånsett att spöa dig?
Ska vi pröva lite närstrid?
Gärna för mig.
- Tänker du berätta för Clary? - Berätta vadå?
Att hon inte är din syster.
Jag har bara berättat för dig. Hon har förlorat så mycket.
Hon och Simon är ihop.
Jag vill inte förstöra det.
Är du så oemotståndlig -
- att hon spolar honom när hon får veta att ni inte är släkt, tror du?
Bry dig lite mindre om mitt kärleksliv -
- och mer om din stridsförmåga.
Solen har aldrig känts skönare.
Du har rätt.
Du! Se på oss.
På vår favoritbänk, mitt på dagen -
- precis som ett normalt par.
Lustigt, normalt känns inte normalt längre.
Jag är ingen normal vampyr.
- Jag är ett vampyrmissfoster. - Inte alls.
Du är unik.
Speciell.
Sexig.
Måste det inte finnas en baksida?
Den har vi redan upplevt.
Det är dags att fokusera på det positiva.
Enligt mormor Helen är inget i livet gratis,
- och allt har ett pris. - Det är inte sant.
Tänk om jag går ut och plötsligt bränns till aska...
Tänk inte på sånt.
Hör på, vi har gått igenom så mycket.
Vi har mist så mycket.
Men nu har vi varandra.
Och det är fint.
Det är väldigt fint.
Så... njut av det.
Okej.
- Okej, jag börjar nu. - Tack.
Clary.
Vad gör du här? Är allt som det ska?
Inkvisitor Herondale är på Institutet. Hon vill prata med oss. Genast.
Jag kommer.
Jag vill säga en sak till dig.
Vad som än händer, är din hemlighet trygg hos mig.
Vilken hemlighet?
Hur ditt rena änglablod gjorde mig immun mot solen.
Vi vet inte att det är så.
Vad annat kan det vara? Om nån vampyr får reda på det, -
- så blir du lovligt byte för dem.
Men jag lovar att inget säga.
- Kom. - Sluta.
- Jag bara... - Nej. Aldrig.
- Clary, är du klar? - Ja.
- Vi hörs ikväll. - Ja.
Hej då.
Din...
Jag kan fortsätta -
- eller så berättar du var Dödsbägaren är.
Det vore väl inget kul?
Ditt sökande
för att samla de tre Dödliga redskapen och uppväcka ängeln Raziel,
var dömt att misslyckas.
Då skulle du väl inte försöka pressa ur mig allt jag vet?
Ingen har ens sett Dödsspegeln.
Vi vet inte om den existerar.
Det är mycket som Klaven inte vet.
Så här mycket är säkert.
Enda sättet för dig att undgå avrättning är att överlämna bägaren.
Det är faktiskt tvärtom.
Min vetskap om var Dödsbägaren finns -
- är det enda som håller mig vid liv.
Vi vet båda att bägaren kan kontrollera demoner.
I fel händer kan det betyda katastrof.
I era händer är jag dödens.
Nitton Shadowhunters dog vid ditt anfall mot Institutet,
liksom hundratals nedomvärldare som du massakrerade med själssvärdet.
Rättvisa måste skipas.
Få det att sluta!
Pappa!
- Hur länge kan ni tortera honom? - Så länge det behövs.
Använd själssvärdet om ni vill ha sanningen.
- Ska du lära mig att sköta mitt jobb? - Nej.
Men ni fick ju tillbaka svärdet efter anfallet.
Jag förstår inte varför...
Runan som Clary ritade för att avaktivera svärdet
skadade svärdet.
Det har skickats till Järnsystrarna för att renas.
Ni är Valentines barn. Berätta vad ni vet.
Inget.
Vi har bevisat vår trohet. Valentine anföll Institutet.
- Vi fångade honom. - Till vilket pris?
Genom att ta saken i egna händer sådde ni upprorsfrön i Nedomvärlden.
Fördragen blir nästan omöjliga att uppehålla nu.
Rätta in er i ledet,
annars slutar ni som Aldertree, i Idris för bestraffning.
God kväll.
Jag tar en whisky.
Och Dödsbägaren.
- Vad sa du? - Låt bli.
Jag vet att du ingår i Herondales säkerhetsdetalj -
- och att du fångade Valentine, -
- vilket betyder att du har bägaren eller vet var den är.
Jag vill att du berättar.
Ingen vet. Valentine vägrar säga det.
Synd.
- Hallå, hur mår du? - Vad i helsike?
Vi ordnar fest.
Vi ses i helvetet.
Mina damer.
Izzy, säg vad jag ska göra, så gör jag det. Vad du än behöver.
Jag klarar mig.
Jag måste bara svettas ut det.
Izzy?
Sluta! Det bränns!
Ingen vet om det, va?
Nej. Ingen.
De tror att du har influensa.
Vad är det?
En demonattack.
Jag behövs där.
Alec, du måste gå.
Nej. Jag lämnar dig inte så här.
Gå, Alec.
Jag klarar mig.
Jag lovar.
Din fru, din syster -
- din bror och min vän, vår familj... vi kan inte ersätta dem.
Men om vi inte går framåt som familj...
- De börjar bli oroliga. - De bara lättar på trycket.
De börjar tappa tilltron till dig, Luke.
De tror att det här är en strid vi inte kan vinna.
- Tror du också det? - Nej.
De är rädda, och jag också.
Russell vill jaga världslingar för att återuppbygga flocken.
Omvandla oskyldiga?
...som en familj, annars kommer vi att utrotas.
Har nån annan en bättre idé?
Ingen ska smitta nån.
Säger alfahannen som dödade tre fjärdedelar av flocken.
Luke har inte dödat nån.
- Och vi kan inte bara jaga världslingar. - Varför inte?
Skulle de tveka att anfalla oss om rollerna var ombytta?
- Nu räcker det. - Just det, Luke, det räcker.
För jag utmanar dig här och nu.
Lugna ner dig.
Han är inte värdig att vara vår alfahanne. Inte nu längre.
Kom an, då.
Vi har alla haft en jobbig tid. Jag ger dig chansen att tänka om.
Jag har sett alltför många vargar dö för att vilja se en till.
Kriminalinspektör Garroway.
Säkra brottsplatsen. Jag kommer genast.
Vad är det för sand på golvet?
Troligen en demonattack.
Demoner brukar inte orsaka så mycket blödning.
- Nån övervakningskamera? - Inte i baren.
Kanske den ute på gatan fångade nåt.
- Vi tar dem till Institutet. - Bra idé.
Kriminalinspektör Garroway?
Vem talar du med?
Jag dikterar anteckningar. Du borde prova.
Bra idé. De nämnde det inte på utbildningen, men det är klokt.
Finns det en särskild app för det där?
Vill du köra fram bilen? Jag möter dig vid ingången.
Okej.
Ny partner?
Hon gör mig galen.
Raphael.
Isabelle.
Vad gör du här?
Jag vill be om ursäkt.
Det var en hemsk kväll, och jag tog ut min ilska på dig.
Du försökte bara rädda ditt folk.
Det är farligt för Shadowhunters att vara här nu.
Särskilt för en som vill ha vampyrgift.
Om jag bara får ett litet bett,
- så kan jag gradvis minska... - Det funkar inte så.
Varför inte?
Vi klarar det.
Tillsammans.
Bäst att du går.
Vänta! Hör på.
Vad begär du? Jag ger dig vad som...
Jag vill att du går.
Jag vill bara ha lite grann.
Jag vet att du vill.
Jag vägrar göra det här.
Ska du behandla mig så när jag behöver dig som mest?
Du bryr dig inte om mig.
Det är för att jag bryr mig.
Du borde aldrig fått smaka.
Isabelle...
Jag har pratat med Luke. Han fick det att likna en tragisk gasläcka.
Enligt obduktionen dog offren av massiv hjärnblödning.
- Kan en demon göra det? - En högre demon kan.
Vad är skillnaden?
Lägre demoner är vanliga. Högre demoner är nåt helt annat.
De har namn, personligheter.
De är mycket mäktigare och svårare att stoppa.
Och de är väldigt sällsynta.
När de visar sig, finns det goda skäl.
Mår du bra?
Ja, varför tror du nåt annat?
Du har knappt sagt ett ord om vad som hände med själssvärdet.
Det finns inte mycket att säga.
Okej.
Men om du vill prata, finns jag här.
Jag är din syster. Jag vet vad du går igenom.
Som sagt, det finns inget att prata om.
Öppna!
Jag vet att det finns vampyrer här!
Öppna, snälla.
Jag känner din svaghet på mils avstånd.
Vad vill du?
Dödsbägaren, tack.
Hallå! Låt flickan vara!
Hallå!
Är du oskadd?
- Vem är du? - En Shadowhunter.
Jag heter Sebastian.
Kommer du inte? Maureen, jag har ju bett om ursäkt.
Jag borde ha ringt, jag vet. Men jag har haft det jobbigt på sistone.
Det var rättframt. Får jag åtminstone behålla bandnamnet?
Rock Solid Panda? Hallå? Maureen?
Hallå?
Oväntat att se dig här.
Ja, jag skulle träffa nån. Bäst att jag går.
Du, dagsljus...
Du är arg på mig för att jag gav mig på Clary, -
- men du behöver inte grilla dig själv för att undvika mig.
Jag hatar dig inte så mycket.
Men gör inte om det där.
- Hur kom du hit, förresten? - Jag körde.
Utomhus? I solen?
Hur... Vad gjorde Valentine med dig?
Han skar upp min strupe, rätt av.
Sen använde han ett nukleärt svärd, och läkte såret. Och plötsligt -
- bränner inte solen mig längre.
- Bara så där? - Ja!
- Galet, va? - Det är fantastiskt, Simon.
Du har vad varje nedomvärldare vill ha.
- En vinnande personlighet. Du märkte det. - Chansen att leva ett normalt liv.
Du fick jackpot.
Det får jag aldrig.
Var försiktig.
Poängen är väl att jag inte behöver vara försiktig längre?
Visst. Men stoltsera inte med det.
Ingen gillar dryga typer. Särskilt inte nedomvärldare.
Jag skulle hålla låg profil om jag var du.
För ditt nya jag.
- Huset bjuder. - Må jag ständigt undgå upptäckt.
Hej!
Du läste visst mina tankar. Jag tänkte just ringa.
En högre demon är lös. Vi behöver din hjälp.
Den lämnar såna här på sina offer.
Kära nån.
Den här sanden kommer från Duduael.
En dimension av helvetet?
Den värsta dimensionen. Fanns sanden i deras ansikten?
Hur kom han lös?
- Han har varit fjättrad i århundraden. - Vem då, Magnus?
Demonen som visade människan vapen.
En högre demon.
Azazel. En av helvetetsfurstarna.
Okej, en riktig furste.
Varför är det så mörkt här?
Hej, Alec.
Vad gör han här?
- Raphael har nåt att berätta. - Inget han säger är viktigt.
- Din syster är i fara. - Verkligen.
Hon lider av abstinens på grund av dig.
Hon kom nyss till DuMort och bad om ett bett.
Va?
Jag rörde henne inte. Jag svär.
Men många andra vampyrer gör det gärna.
Varför lämnade jag henne?
Det är inte ditt fel. Lugn, vi hittar henne.
Här är adressen till den närmaste lyan.
Hon är troligen där.
Kom.
Azazels verk.
Izzys halsband.
Det är sönder.
Var är hon?
Jag trodde Izzy hade influensa. Varför gick hon ut?
Vet inte. Om han skadat henne...
Hon kanske kom undan. Vi vet inte att han har henne.
Hon har inte ringt.
Hon svarar inte i telefon. Men hon lever.
Jag vet, det är bara...
Han har henne.
LÅST AZAZEL
- Vad vill han? - Vet inte.
Var är inkvisitorn?
I möte med Alicante-rådet.
Jag förstår inte. Varför Izzy? Vad vill en högre demon henne?
Jag vet inte.
Men jag vet vem vi kan fråga.
Jag vet inte vad du pratar om -
- men det är trevligt att se er båda.
Azazel skulle aldrig lämna Duduael ensam.
Nån befriade honom. Nån med tillgång till Dödsbägaren.
En i Cirkeln.
De hjälpte den högre demonen för att befria dig.
Jag uppfostrade er till bli förnuftiga. Om det var planen, -
- varför sitter jag då här och har detta meningslösa samtal?
Jag vill rensa jorden från demonpacket.
Befall då dina efterföljare att ge tillbaka bägaren.
- Vi kan inte få Azazel att ge oss Izzy. - Jag vet inte var det är.
Om du ljuger, så hjälpe ängeln...
Om du var smart skulle du använda mig som lockbete, Jace.
Enda sättet att kontrollera en högre demon är med Dödsbägaren.
Azazel skulle göra allt för att förstöra den.
Frammana honom genom er trollkarlsvän och säg att jag har bägaren.
Erbjud honom ett byte, mig mot Isabelle.
Det kan fungera.
När vi har Izzy, dödar jag honom med min runa.
Det är en fälla. Tror du att vi kan lita på honom?
Jag skulle inte lita på mig i ert ställe, men -
- ju längre han har Isabelle, desto troligare är det att hon dör.
Vi har inget val.
Måtte det inte vara en fälla.
- Det gäller ditt liv också. - Clarissa -
- jag skulle aldrig skada dig.
- Du är min dotter. - Varför skulle det hindra dig?
Jace är din son. Honom har du skadat mycket.
Du berättade det inte.
Berättade vadå?
Du har fortfarande känslor för henne.
- Vilket bryderi. - Inte ett ord till.
- Vad pratar han om? - Ska jag berätta?
Var tyst!
- Det är oartigt att låta en dam vänta. - Vad pågår?
Valentine är inte min far.
Jag är inte din bror, Clary.
Clary.
- Hur länge har du vetat? - Ett par dagar.
- Varför sa du inget? - Du och Simon hade det bra.
Du var lycklig. Jag ville inte förstöra det.
Varför skulle det förstöra nåt?
Vad mer döljer du för mig?
Ingenting.
Jag svär.
Vi måste kunna lita på varandra.
Alltså tala sanning, även om sanningen gör ont.
Jag förstår.
Känslor tjänar ett syfte.
Man går inte igenom det du just har gått igenom -
- utan att känna nånting. Det är inte nyttigt.
Känn nånting -
- även om du tror att det försämrar ditt omdöme.
Att tigga vampyrgift är inget bra sätt att bekämpa demoner.
Hur visste du det?
Den irrande blicken, den gråa hyn, darrande händer. Det är det värsta.
Jag har aldrig sett dig på Institutet.
Jag är inte härifrån utan från London-institutet.
Här.
En droppe, så känner du dig som en ny människa.
- Vad är det? - Medicin.
Du ser?
Det är extrakt från en rot som finns i L'Isle-Adam.
En pittoresk småstad.
Den lindrar smärtan i ditt giftberoende, -
- och hjälper återhämtningen.
Prova.
Det är ingen mirakelmedicin.
Den verkar bara ett tag. Men den hjälper.
Varför är du inte i London, i ert Institut?
Att bekämpa mitt yin fen-beroende -
- är svårt på en plats som London.
Så jag...
Jag tog saken i egna händer. Jag stack.
Och jag kom till New York.
Utan tillstånd?
Jag ser det mer som en semester, men...
Den goda nyheten är att jag lyckades.
Det kan du också.
Tack så mycket. Jag borde ge mig iväg.
Om du går är du tillbaka inom en timme -
- i vampyrnästet och ber om ett bett.
Det tar minst ett dygn -
- att få ut giftet ur systemet och återfå kontrollen över dig.
Om du vill gå, kan jag inte hindra dig.
Jag svänger förbi nudelstället på vägen hem.
Jag vet, inte för kryddiga...
Sluta nu. Jag är på jobbet. Hej då.
Min flickvän Samantha. Hon skulle hämta middag, men...
Att äta är nudvändigt.
Jösses. Ett skämt.
Så du är mänsklig trots allt.
Har du nån?
Fru? Flickvän?
Pojkvän?
Den första regeln för mina partners, inga personliga frågor.
Det är inte normalt att sitta i en bil hela dagen och inte prata.
Om vi ska bli partners måste vi lära känna varandra.
- Vi måste prata. - Är hon din flickvän? Söt.
Ung. Hej, jag heter Ollie.
Luke pratar inte om ditt privatliv, men kul att han har ett.
Hon är inte min flickvän.
- Russell är borta. Han tog sina grejer. - Bra. Han skadade flocken.
Han tog med sig Reed, Greg och Seegan. De litar inte på dig.
De tänker starta en egen flock i Philly.
De bjöd med mig också.
Om du vill sticka, så för all del...
Jag tänker inte gå nånstans.
Men vi är bara några få kvar. Hur ska flocken överleva?
Jag struntar i om vi bara blir två. Vi kommer på nåt.
Men jag låter det inte hända. Jag har rekryterat medlemmar från andra flockar.
Tro mig -
- många vargar vill äta på Jade Wolf.
- Inte alls. - Jag lovar.
Där är du ju.
Magnus är där nere och inkvisitorsrådets möte -
- är över om en timme. Vi har ont om tid.
Jace, är du okej?
Jag har inte ätit på flera dagar, och det här är jättegott.
Ja, jag åt på ett kafé i Paris en gång.
Jag såg kocken laga bouillabaisse.
Så nästa gång jag ville ha soppa, kopierade jag honom.
Vad menar du?
Jag memorerade allt han gjorde. Sen gjorde jag det själv och voilà!
Tja...
Ibland räcker det att veta att nån annan kan göra nåt anmärkningsvärt -
- för att själv kunna göra det.
Ring Institutet och säg att du mår bra.
Ja, men jag har svikit så många, -
- särskilt min bror, att jag inte vet om han kan förlåta mig.
Det kan ta tid, men jag gissar att han kommer att göra det.
Du känner inte Alec.
Han är precis som min mamma. Envis och viljestark.
Jag kan det där med envisa och viljestarka mödrar.
Jaså?
Är hon i London?
Nej. Hon är...
Hon är död nu, så...
Jag beklagar.
Gör inte det. Hon var trött på livet.
Mot slutet förlät jag henne. Men hon älskade mig.
Hon hade bara ett märkligt sätt att visa det.
Låt inte din bror oroa sig.
Clary, det är jag. Vi träffas ikväll, va?
Vilken dag jag har haft. Jag ska fortsätta på NYU, -
- med huvudämnet, här kommer det... musik.
Och så läser jag bokföring för mammas skull. Alla är nöjda. Ring mig, hej då.
- Måste du smyga dig på folk? - Förlåt, jag ville inte störa.
Vilken dag du hade haft, sa du.
Ja, här.
Jaså? Det ryktades att du var på Hunter's Moon i dag.
Va?
Konstigt. Vem sa det? Varför pratar folk om mig?
- Varför så nervös? - Det är jag inte.
Det är sant, eller hur?
Du är en dagsljusare.
- Finns det ett namn för det? - Ja, i legenderna.
Jag trodde inte att det var verklighet.
Okej, jag tål solljus, men säg det inte till alla.
- Folk behöver inte veta det. - Hur gick det till?
Jag vet inte riktigt.
Det finns många carcinogener här som jag kan ha utsatts...
Simon, jag har varit vampyr i 60 år.
Hur länge har du varit det, i två veckor?
Du borde inte hålla den informationen för dig själv.
Jag svär, Raphael. Jag har berättat allt jag vet.
Jaha...
Jag hoppas det.
- Är gårdsplanen glamouriserad? - Ingen kan se oss.
Det känns ändå riskabelt.
Det är den enda lokalen som är stor nog.
Övervakningskamerorna i cellen är av.
Vi har en halvtimme på oss innan inkvisitorn är klar med sitt möte.
Är Clary redo?
Nu kör vi.
Jag åkallar pentagrammets kraft. Azazel, jag frammanar dig.
Från inom vårt rike, till denna mystiska fångenskap, frammanar jag dig.
Du söker Dödsbägaren. Vi vill ha vår vän tillbaka.
För detta byte frammanar jag dig.
Ser man på. Magnus Bane.
Djärvt handlat.
Återlämna Isabelle Lightwood -
- så överlämnar vi Valentine. Han kan leda dig till Dödsbägaren.
Valentine Morgenstern. Mannen som vågar ha stora drömmar.
Frestande erbjudande, men jag har inte er vän Isabelle.
Han ljuger.
Jag är inte säker.
Vi hinner inte debattera. Barriären försvagas.
Azazel får inte komma undan.
Nu, Clary!
- Det funkar inte! - Vad menar du?
Inget händer.
Trodde ni att ni kunde fånga mig?
Jace!
Magnus, stoppa honom!
Enfaldiga trollkarl.
Nu en present till dig, min käre Valentine.
Jace!
Hur bar du dig åt?
Ingen aning.
Det är oviktigt. Han kom undan.
Är du oskadd?
Mår du bra?
- Jag tror det. - Okej.
Hjälp mig!
Jag är bara lite trött.
Lite sömn, så mår jag bra igen.
Jag följer med dig hem.
Nej... Nej, det behövs inte.
Jag ringer dig imorgon.
- Izzy? - Jag mår bra.
Du, jag vet att jag inte borde ha smugit ut.
Det spelar ingen roll. Du lever.
Självklart lever jag.
En högre demon anföll. Och jag...
Förlåt mig. Jag borde ha ringt dig, men...
Jag trodde att du var arg på mig...
Jag är inte arg. Jag vill bara ha dig hemma. I trygghet.
Jag är i trygghet. Jag lovar.
Och jag mår bra nu. Jag börjar bli bättre.
Men jag kan inte komma hem. Inte nu.
Om det var nåt jag sa, så vill jag att du vet...
Nej, det är inte du.
Men det här är en kamp jag måste utkämpa ensam.
Jag älskar dig, Alec.
- Älskar dig också. - Jag är snart hemma.
Hej då.
- Teet är visst klart. - Ja, det är det.
Mjölk? Honung?
Tänker du gå ut?
Ja, hem till Simon. Jag måste ut härifrån.
- Okej. Vi ses sen. - Ja.
Jace.
Vänta.
Förlåt att jag blev arg på dig.
Efter allt du gått igenom var det orättvist.
Nej, du hade nog rätt.
Jag borde ha sagt nåt.
Bror, syster. Jag trodde att jag äntligen visste hur det var mellan oss.
Ja.
Det tar väl tid att smälta, helt enkelt.
Samma här.
Hur mår du?
Frånsett att jag känner mig totalt misslyckad...
Utmärkt.
Hur bar du dig åt?
Du aktiverade en runa utan din stele.
Jag vet inte.
Jag såg dig ligga där -
- och den liksom antändes av sig själv.
Det är svårt att förstå.
Men vi ska lösa det. Tillsammans.
Äckliga trollkarl.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson